Danaidák II.

Anyád testében az öröklét

mint a kozmikus tudat,

kromoszómális szinten megalkotta

Női mivoltodat.

A misztikus üzenet

már sejtjeidbe vésve,

miért jöttél nőként

eme földi létre.

Hordozod magadban

egy életen át

mit sugallnak folyton

a benned élő Danaidák.

Öled a vágy kelyhe,

S kínálod sok éjjen át,

míg sikongatva tácolod benne

az élet örök ritmusát.

A gyönyör hangján kér tőled

esélyt létre a Lét,

s szeretőd súgja közben füledbe:

Adj édes egy kicsit! Adj még!

Testeddel éled át a szerelmi csodát,

de ösztöneiddel hallod meg,

mint buján nyögnek fel génjeidben

a benned élő Danaidák.

Napjaid halmain

kik körbevesznek téged

Önző sóhajukkal

jelentik a léted.

S mint sivatagban a homokszemek,

annyifelé osztod szét a szereteted

Adj még! Adj még!

A lelkeddel hallod

Feneketlen hordó az,

minek a szived vallod.

Sejted azért belül

ennek az okát:

Korsójukkal töltik azt

a benned élő Danaidák.

S ha egyszer tébolyodban

megtagadod magad

S a szeretetre elfogy

minden szelíd szavad,

S a tested a vágyat csak

hidegen fogadja,

nem leszel már más csak:

Üres léted fogja

Akkor majd kezed hiába összerakva,

hogy ajkad hidegen suttogja az imát,

mert nem bocsájtanak meg neked soha

a benned élő Danaidák.

Danaidák II

G

2004-05-06T22:18:00

Kiss Anita